- Hallo! Bonjour monsieur. - Bonjour...
- Skal jeg ta et bilde av dere? - Nei, kanskje i morgen.
- Joda, kom igjen. Hvor er dere fra? - Fra Sverige.
- Kom igjen. Ski-stjernen, hva heter du? - Harry.
Ja, Harry. Det tar to sekunder. Slapp av, det er gratis.
Jeg lager pent bilde sammen. Kom igjen.
Bli med bort hit. Det tar bare to minutter.
Se denne veien. Bra!
Er du ski-stjerne?
Å ja, det er du.
Er du verdensmester på ski?
Stå ved siden av broren din.
Madame, ved siden av datteren og herren ved siden av fruen.
Stå i to minutter og se hitover.
En... To ...!
Jeg vil ha fine smil sammen. Mann må stå inntil kone sånn.
Veldig bra. Frøken, se på meg...
Rett dere opp sammen. En... to... Smil -!
Det ble bra. Ett til av dette. Se på meg.
Nå, kan herren legge armen slik?
Veldig bra. Stå sammen.
Hold broren din.
Kan du holde rundt Harry sånn som jeg holder rundt deg?
Ja, veldig bra. Se på meg sammen
Harry, er det greit for deg? Ski-stjernen!
En... to... Se på meg, hitover.
Veldig bra. En til av dette her.
En til, veldig bra.
Og nå skal herren legge hodet sitt på konen.
Hode på hode sammen. Legg hodet på.
- Sånn? - Ja, veldig bra. En, to... Smil! Bra!
FØRSTE SKI-DAG
- Gikk det bra? - Ja.
Jeg holder det litt åpent. Det fungerte bra på hjemmefronten.
- Så du har barn? - Ja, jeg har to jenter.
Hvor gamle er de?
- De er 11 og 13 - OK.
Men de får ikke lov å være med hit?
Nei, nei, nei.
Det er jo dem jeg tar ferie fra.
OK...
Det høres veldig deilig ut, faktisk.
Vi er her fordi Tomas jobber så jævlig mye.
Så nå får han fem dager til bare å fokusere på sin familie.
- Eller hva? - Wow, da vet man det.
- Ha en fin dag, da. - Takk det samme.
Hei!
- Vera... - Er du dårlig, eller?
Kom, så går vi ut.
Kan du hjelpe meg?
- Har du tisset? - Men jeg trenger hjelp med det.
Bare kom hit, du.
Kom igjen, Harry!
- Det er fint. - Ja, det er fint.
- Lyset og alt er perfekt på bildene. - Ja.
- De øynene... - Han er veldig pen.
Disse er fine sammen.
- Hva heter hun? - Vera.
- Og han? - Harry.
Er du trøtt, eller?
Trøtt?
Jeg ble kjempestolt av deg i dag.
Men vær så snill, da.
- Tar du dem? - Jeg tar den.
Jeg har den ene her.
Så, du...
Vi er framme veldig, veldig snart.
Nei, nei!
Vent litt... ikke på mine ski.
Sånn, OK?
Du...
Du er den råeste skiløperen.
Tomas, det er ikke så rart han er sånn. Vi har ikke spist noe i hele dag.
- Pappa, skal jeg av her? - Og hva så?
Jeg sier bare at det ikke er så rart at han er litt sliten.
Hva skal jeg si til det? Hva sier du?
- Skal jeg gå av her? - Ja, der oppe.
Nei, rolig nå...
- Jeg går av nå. - Harry!
Jeg tar ikke den.
Sjekker du mobilen nå, eller?
Nei, det gjør jeg faktisk ikke.
ANDRE SKI-DAG
Harry, gi meg telefonen.
Tusen takk.
- Det ser skikkelig bra ut. - Det ser veldig bra ut.
- Tusen takk. - Vel bekomme.
Dette var kjempegodt.
Smak...
Kjempegodt.
Er det ikke noe parmesan?
Hva var det?
Følg med her!
Er ikke det en lavine?
Joda, men det er kontrollert.
- Utrolige krefter! - Er det safe?
Jada, de vet hva de gjør.
- Det er ingen fare. - Det ser ikke så kontrollert ut
Harry, Harry, det er helt greit.
- Pappa! - Harry, da!
Tomas!
- Tomas! - Pappa!
Går det bra?
Er alt i orden?
- Jeg vet ikke. - Går det bra med deg?
- Er det safe? - Det er safe å stå opp nå.
Hvordan er det med deg?
Er det bra?
- Er du OK? - Ja.
Ja?
Bra ...!
Det gikk bra -!
Det er bra.
Hvor er pappa?
Vera, bare gå og sett deg.
Det der var jo...
Jækla...
Gikk det bra?
Altså, de vet jo hva de gjør, men faen heller, det der var...
Der kommer solen.
Mamma?
- Vent, mamma. - Mamma!
- Ebba, hva faen? Kan du vente litt? - Bare gå inn. Kom igjen.
Vera, gå inn!
Inn!
Hva er det?
- Harry, gå inn, OK? - Mamma!
- Det er noen her. - Gå inn så lenge.
Men Harry, bare gå inn, vi skal bare prate litt, herregud!
Ja?
Jeg synes du virker litt irritert.
OK?
Er du det, eller?
Nei.
OK
Eller... jeg vet ikke, burde jeg være det?
Nei, jeg synes ikke det.
Nei.
OK
- Skal vi kanskje gå inn? - Ja.
Å, hallo...
Sorry...
Ikke mye ski i dag.
Joda, senere skal vi...
- Ha det. - OK, takk skal du ha.
Hei -?
Du?
Ikke rør meg.
Du...
Harry...
Er du sint?
Hva er det, Harry?
Hei på deg.
Går det bra, eller?
- Du, prat litt med meg nå, da. - Hold opp.
Altså...
Du må forstå at vi må få lov til å snakke sammen noen ganger vi også.
- Skal vi... - Gå ut!
Jeg forstår at dere er sinte, men vi kan vel prate litt om det som skjedde?
Vera?
Jeg skjønner at dere er sinte, men...
Beklager at vi...
- Du, hvis ikke du... - Men gå ut!
Jeg tar den der hvis vi ikke kan snakke sammen.
Hva slags tone er det?
Men gå ut!
- Hører dere ikke hva vi sier? - Du også!
OK, vi går ut da, men da...
- Vi kommer tilbake om ti minutter. - Nei!
- Vera, det er ikke du som bestemmer. - Gå ut!
OK
Ja.
- OK. - Skal vi gå ut av rommet vårt?
Hva ler dere av?
- Du... - Ja?
Bra, bra, du har kontroll.
- Skal jeg ta den? - Kanskje jeg kan prøve, jeg?
- Du har liksom aldri kjørt før? - Nei, jeg har ikke det.
- Du har stått og øvd i garasjen. - Nei, det er første gangen, jeg lover.
- Det er løgn. - Nei.
Jo, jeg ser at nesen din vokser.
Pinocchio...
- Hallo darling. - Hei kjære.
Så hvordan var deres dag?
Den var fantastisk.
Jeg hadde en flott dag.
Jeg møtte denne her, så...
- Å ja. - Ja?
Ja, men vi støtte altså på hverandre i morges.
Borte ved -
- køen til heisen.
Vi lengtet vel begge etter å treffe noen. Jeg bare tuller.
- Nei, vi hadde en fin dag. - Takk.
Bra snowboarding og fin prat.
Du fortalte at du er veldig religiøs.
Jeg...
- Jeg sa ikke det. - Jo, det gjorde du.
Ikke at jeg er veldig religiøs.
Å jo da. Det er greit!
- Hva er galt med det? - Jeg...
Jeg fortalte... "denne her" -
- at jeg ikke er ateist. - Unnskyld meg...
Hvem faen er "denne her" -?
Du sa det i stad.
- Gjorde jeg det? - Ja.
- "Jeg møtte denne her" - Det er bare en vits.
Uansett... Fikk dere gjort vei i vellinga i dag?
Hva var det du sa?
"Vei i vellinga"... Det var mye folk i fjellet i dag.
Så jeg mente om dere hadde mot nok til å ta dere ut der.
Joda, det var fint
Jo, det var fint, vi sto ski hele formiddagen og så...
Vi dro hjem etter lunsj, fordi vi hadde -
- en litt spesiell opplevelse, faktisk.
Vi satt på topprestauranten med den fantastiske utsikten.
Ja, det er flott der.
Og de hadde en...
Vi så et snøskred.
- Et snøskred? - Virkelig?
Jøss -!
Joda, men altså...
Beklager, men det høres bare så rart ut når du sier det på engelsk.
"An avalanche."
- Hva burde jeg si? - Neida, det er...
Uansett... Vi sitter der, og det var...
Det var -
- altså et kontrollert snøskred.
Så det var...
- Kontrollert snøskred, ja. - Men ganske raskt ble det veldig stort.
Jeg har aldri sett et så stort snøskred.
Og det var som om...
En liten stund så det ut som om det skulle smelle inn i restauranten.
Det var veldig sjokkerende.
Når jeg snakker om det får jeg fortsatt gåsehud.
- Hva gjorde dere? - Nei, det var ikke stort å gjøre.
- Det var skremmende, faktisk. - Å ja?
- Ble du redd? - Stakkars deg.
- Gikk det bra med ungene? - Jada, alle har det bra.
Du ble jo litt redd, men -
- det var ikke...
Det var ikke så...
Det var kontrollert og de vet hva de gjør.
Han ble så redd at han løp fra bordet.
Hva?
Nei, det gjorde jeg ikke.
- Neida. - Jo, kom igjen!
Nei nei nei nei...
Du løp fra bordet -!
Hva? Nei, det gjorde jeg ikke.
- Jo, det gjorde du. - OK. Nei, det gjorde jeg ikke.
Da lavinen kom, så sprang du bort fra bordet.
- Det gjorde jeg virkelig ikke! - Jo.
Nei. Nei nei nei.
Du tok din iPhone og ski-hanskene og løp så fort du kunne bort fra meg og barna.
Hæ?
Men du...
Nei, men det gjorde jeg ikke. Jeg husker det ikke sånn.
- OK, hvordan husker du det da? - Ikke sånn, iallfall. Ikke sånn.
Men det du...
Tomas...
Du sprang bort fra meg og barna -!
Ebba, jeg gjorde ikke det.
Det går jo ikke engang an å løpe i slalomstøvler. Kom igjen!
Altså...
Jeg tror vi fortsatt er litt -
- satt ut av det.
Man blir jo ganske rystet.
"Det går ikke an å løpe i slalomstøvler."
- Hva? - Kan man ikke løpe i slalomstøvler?
Altså...
Tomas sier man ikke kan løpe i slalomstøvler, men det er da latterlig!
Men kommer ikke slike situasjoner veldig raskt? Hvordan vet du hva du skal gjøre?
Kan man ikke løpe i slalomstøvler?
Ikke "løpe" løpe. Du kan ikke...
Happy birthday to you...
Jeg har ikke stått ski på mange år, så jeg er nok ikke den rette å spørre.
Happy birthday to you...
Å faen, dette er...
Herlig herlig herlig...
Skal jeg ta vinen din?
Nå -?
Hva er det som skjer nå?
Hva?
Dette er ikke oss. Jeg kjenner ikke igjen oss.
Det er ikke deg, og jeg kjenner ikke igjen meg selv.
- Jeg kjenner deg ikke igjen heller. - Jeg vil ikke ha det sånn.
Jeg er fortsatt -
- helt skjelven etter den jævla middagen.
- Prøv å gi meg en klem. Jeg trenger det. - Jeg også.
Hva faen...
Jeg stenger av den.
Gi meg en klem nå.
Det er bare...
Jeg synes det er rart at du ikke bare kan erkjenne hva som skjedde.
Er det så rart at vi har ulike bilder av hva som hendte?
Jeg kan ikke "erkjenne" ditt bilde når jeg ikke opplevde det sånn.
Jeg opplevde det virkelig ikke slik du beskrev det, og som du -
- satt ved middagen og forsøkte å overbevise -
- alle andre om at ditt bilde stemte.
Greit, men det viktigste er at jeg vil ikke ha det sånn som på den middagen.
Nei, det var pinlig. Helt fryktelig.
- Faen! - Ja, nei, det går ikke.
- Det er ikke oss. - Nei, det er ikke det. Altså...
Jeg vil at vi har en felles opplevelse av...
Er du der... hva da... Skal vi ha en felles opplevelse av det som hendte?
Jeg tror det er viktig for barna.
For oss.
- Hvilket bilde? Hva slags opplevelse? - Hør på meg.
Hvis vi kan være enige om at det kom en jævla lavine, -
- og at vi ble redde, men at det gikk bra?
Men det kjøper jeg jo.
Er det det du prater om?
Ja, det er en felles oppfatning.
Ja faen, det kjøper jeg.
- Da kjører vi på det. - Ja.
Vi to opplevde en lavine.
Faen...
Vi er på ferie nå, vi skal ikke holde på sånn.
Vi får bare legge det bak oss.
Det kom en lavine, -
- vi ble jævlig redde, men det gikk bra.
OK?
OK
Bra.
Har du kort?
- Vi har et publikum, liksom. - Ja.
Be om litt privatliv.
- Kan vi få litt privatliv? - Hva er det du vil?
Kan vi få litt privatliv? Vi skal bare snakke sammen.
Vær så snill.
Ja?
- Er du våken? - Ja.
TREDJE SKI-DAG
Harry?
Votten din ligger her ute ved pappa.
Hva?
Den ligger rundt der, på andre siden av pappa.
Jeg lurer på om jeg kanskje skal kjøre ski alene i dag.
Hva?
Jeg tror jeg vil kjøre alene i dag.
OK
- Hvis det ikke er et problem for deg? - Neida, det kan man jo ønske.
Men, eller ...?
Nei, bare dra ut. Så sees vi her senere.
Ja.
Hva da?
Mamma vi stå på ski for seg selv.
- Jeg liker ikke det. - Klart hun skal få gjøre det.
Det kan være fint å følge sin egen takt og ikke måtte ta hensyn til oss andre.
Jeg skulle også gjerne kjørt...
Altså, om det var mulig.
OK, ta mitt Visa-kort, da.
Nei, det går fint.
OK
Jeg bare bruker mitt eget.
- Pass opp! - Gi oss litt varsel neste gang, OK?
Si "bøylen ned" neste gang, for eksempel.
- Går det bra? - Jada.
Sjekk de hundene! Og ikke bare hundene.
Hallo, kjære.
Hvordan går det?
- Jeg går ut med disse og kommer tilbake. - Gjør det.
Han er herlig.
- "Italian stud"? - Italian stud, nettopp.
Han snakker engelsk, i hvert fall.
Ja, han snakker nok engelsk til vårt bruk.
Jamen det er jo sant.
Det virker som du har hatt mange menn, eller?
Ja, det har jeg nok.
Det har jeg nok.
Har du noen form for avtale med din mann eller...
- Kjæreste? - Å nei.
Han tar ansvar for sine forhold og jeg for mine.
Det funker ganske bra.
Wow...
- Du ser så overrasket ut. - Ja, jeg bare...
Blir du ikke sjalu på ham eller han på deg?
Hvis han har det herlig med en annen kvinne, hvorfor kan ikke jeg gi ham det?
Mener du at du blir glad hvis han er sammen med en annen?
Ja, det gir jeg ham gjerne.
Jeg kan forstå det til en viss grad. Du er ung fortsatt, og vakker.
Men blir man aldri redd for å bli forlatt eller ensom i en sånn relasjon?
Klart man blir redd for å bli ensom.
Men jeg har bygd opp en masse andre relasjoner, med -
- mennesker som er viktige i mitt liv, ikke bare min mann og mine barn.
Jeg kan ikke bygge hele min selvfølelse bare på -
- å være kvinnen i et forhold eller mamma i en familie.
OK, jeg forstår. Men samtidig, altså...
Fungerer det der? Hvordan vet du at ikke folk har det vondt av å leve sånn.
Hvordan vet du at dine barn ikke får det vondt av det?
Tja, i likhet med alle andre ansvarlige foreldre -
- gjør jeg så godt jeg kan for at de skal være trygge og ha det bra.
Jeg er sikker på at de har det bra.
- Og framfor alt har jeg det bra. - Ja.
Og det er jo det beste jeg kan gi dem.
OK
Hør nå.
Du må jo være enig i at å bygge opp en relasjon med et annet menneske -
- et helt liv, du får barn, gifter deg, bygger hus...
Det er jo jævlig mye mer verdt -
- enn en natt med "Alberto Tomba" her på et -
- hotell i Frankrike?
- Kan du være enig i det? - Men hvorfor må man velge?
Jeg har ikke valgt, jeg har begge deler.
Jeg har lange og korte forhold.
Jeg blir pro...
Det må du forstå er veldig provoserende.
Jeg kan ikke forstå og tro på at det er så lett.
Tja, jeg vet ikke...
Men Ebba...
- Jeg prøver virkelig å forstå det! - Dette er ikke rett tid å snakke om det.
- Vi kan ta det en annen gang. - Nei, det er nå vi må snakke om det.
- Ro deg ned. Skål. - Skål
Harry?
Harry, stans!
Harry, vent! Hvor skal du?
Hva holder du på med?
Hva?
Vet du hva som hender om du ramler her?
Det er veldig farlig!
Hva sier du?
Vær så snill å si hva det er!
Si det.
Du må ikke bare mumle.
Jeg er redd for at dere skal skille dere!
Stans der, Vera.
Vera!
Kom, nå går vi.
Kjenn her på den.
- Det er ingen som ser oss. - Nei.
To minutter?
Kom igjen, vær så snill!
Ikke gå!
Kom til pappa!
- Hei! - Hei...
Hei...
- Velkommen. - Hei, Thomas.
Men Fanny, du har vært her før, eller?
- Det er min tredje sesong. - OK!
Men det er første gangen jeg kjører med Mats.
Det har vært kjempegøy.
Vi har hatt det veldig bra.
Så fint!
Hvordan har dere hatt det?
Jo...
Nei, altså, vi har hatt det...
Vi har hatt det fantastisk.
Vi har hatt det veldig fint. Det er et fantastisk sted å ha med barna.
Ja...
Vidunderlige forhold, det er så mye snø!
Og jeg har fått kjøre selv i hele dag.
Fire timer.
Alene.
Det må vi få til for deg også før vi drar hjem.
- Gjerne det. - Ja, virkelig.
Det er så deilig å få kjøre i sitt eget tempo og bare...
Kanskje dere to kan stå sammen?
Det hadde vært fint.
Ikke sant? Det må være jævlig lenge siden dere har stått -!
- Ja... - Jeg synes dere skal gjøre det.
Vi kan jo se.
Men... kan ikke dere...
Hva med i morgen? Jeg kan ta barna.
Du trenger ikke ha dårlig samvittighet.
Nei, jeg tenkte mer at siden de er her på ferie, vil de kanskje kjøre litt selv.
Unnskyld...
Unnskyld meg.
Jeg mener ikke å ta kontrollen over deres ferie. Unnskyld meg!
Det går bra.
Det var veldig godt.
Så bra.
De sa han skulle åpne ny nattklubb.
Så jeg bare banket på og spurte om de trengte personale.
Så satt jeg der midt mot denne bar-sjefen som het Micke, -
- og var ganske truende.
- Hva mener du med det? - Han var ganske... konfronterende.
- Var han aggressiv? - Ja.
Han var sånn: "Ja ja, du vil jobbe her, OK ..."
"Men har du jobbet i bar før?"
Og jeg bare "Ja... jo ..."
"Ja, men er du dyktig? Er du dyktig?"
"Ja ja, jeg er veldig dyktig," sa jeg.
Du var kanskje det.
Og så begynte han bare å prate i vei... "OK, for vi har et konsept ..."
Vi var med på en lavine her om dagen.
Hva sier du?
Jeg sa at vi var med på en lavine.
Du var med i... Tatt av et ras, liksom?
- Men fortell da! - Ja...
Altså, vi sitter her, så det gikk jo bra.
Men...
Saken er at vi skulle spise lunsj, -
- og vi hadde fått maten og hadde begynt å spise, og så -
- hører vi et sånt stort smell som er hele tiden her nede, -
- og som jeg ikke liker i det hele tatt, men Thomas har sagt ikke er noe farlig.
Men i hvert fall, hele restauranten snur seg da, etter dette store smellet.
Vi ser snøen danser nedover, og det er fantastisk.
Det er jo veldig vakkert å se på.
Folk begynner å ta bilder, vi også. Vi stiller opp -
- Vera og Harry og vi tar bilder, og det er veldig flott.
Inntil vi begynner å se at noe er helt -
- galt, fordi hele denne snømassen begynner å komme -
- mot oss.
- Så den kommer rett mot dere? - Ja.
Den blir større og større nedover bakken.
Plutselig så innser man at nå...
Nå er noe veldig galt.
Så det blir fullstendig panikk og folk begynner å løpe og skrike -
- og det er helt kaos.
Og denne mengden med snø er sikkert 50 meter høy og kanskje -
- 100 meter bred og den kommer fort.
Så jeg tar tak i Vera og Harry og -
- prøver å løfte begge to.
Men det går ikke, så jeg snur meg til Tomas for å få hjelp til å bære barna.
Og jeg ser da min mann som tar sine ski-hansker og sin iPhone, -
- og snur seg bort og løper alt han kan vekk fra oss.
Og så blir alt hvitt.
Og jeg står der med barna og får ikke båret dem bort.
Og det er en intensitet og en lyd som jeg aldri har opplevd før.
Og jeg tenker at nå...
Og jeg roper "Tomas ..."
Men han kommer ikke.
Og jeg vet ikke hvor lenge det varer.
Og så -
- kommer det ikke noe ras.
Så hele dette -
- drivet som er over oss, er bare føyken fra lavinen.
Selve lavinen har faktisk klart å stoppe rett før uterestauranten.
Så man står der og holder rundt barna sine, og plutselig er himmelen blå igjen.
Maten står fortsatt på bordet.
Og folk begynner å komme tilbake -
- og innser at det ikke har vært noen jævla lavine.
Og jeg vet ikke hva jeg skal gjøre, og jeg setter meg ned og fortsetter å spise.
Og så kommer Tomas tilbake.
Og vi sier ingenting -
- og fortsetter bare å spise.
Ja...
Jeg har fått et problem.
Jeg sitter her på dette luksushotellet og er ikke lykkelig, føler meg ikke vel.
Jeg har det ikke noe bra her.
Tomas, kan du snakke litt? Jeg synes dette er helt freaky!
Nei, for den... Når jeg bare...
...sier at det er jo...
Det er jo i slike situasjoner, så -
- er det jo ikke alltid vi er helt bevisst -
- om hva vi gjør. Man prøver å -
- overleve og når overlevelsestrangen dukker opp, er det ikke sikkert -
- at man klarer å ha med seg sine verdier.
Og sånn...
Nei, men det er jo helt greit. Men da bør man erkjenne hva som hendte etterpå.
Og stå for det som skjedde.
Eller hva... hva...
...hva tenker du, Tomas?
Det er tredje gang han spør, kan du være så snill å si noe?
Harry!
Hva har vi sagt om å bruke den inne?
Herregud.
Du må si noe.
Unnskyld, altså.
Det er Tomas' sitt nye leketøy.
Ja...
Kjempefint...
- Gikk det bra med dere, eller? - Ja, det gikk kjempebra.
Skal vi gå, eller?
Skal vi gå eller fortsette å være her?
- Hva? - Ja, det burde vi.
Det virker som de...
De trenger jo -
- behandling.
Hysj...
- Hei. - Hei.
Jeg er veldig lei meg for at vi må gjøre det, -
- men vi klarer ikke å snakke sammen.
Jeg tror at det kan være veldig verdifullt -
- for deg, og for dere -
- å prøve å se dette her i et større -
- og på mange måter tilgivende perspektiv.
Hvis vi ser på hvordan vi mennesker -
- fungerer, og dyrene også, for øvrig, -
- så er det slik at i det vi er konfrontert med en -
- ekstrem -
- faresituasjon, -
- så slår det en kraft inn i oss mennesker som heter "Jeg vil overleve".
Og da handler du der, det er en impuls, du...
...du bare...
Det er en kraft, en urkraft, som gjør at du bare kommer deg vekk.
Og jeg...
Jeg tror at...
Fienden her er et bilde vi har fått av helter.
Vi blir fôret med disse helte-fortellingene og dette kravet -
- om at vi skal være helter og gjøre heroiske ting i grusomme situasjoner.
Men sannheten er -
- at når virkeligheten står og titter deg rett inn i øynene, -
- og dødsangsten bare er der, så er det få som handler heroisk.
Se på Estonia.
På Estonia var det altså 850 mennesker som døde
137 overlevde, og disse menneskene -
- hadde gått over lik.
De hadde revet ned barn, de hadde dyttet gamle, de hadde gjort forferdelige ting.
De måtte leve med hva de hadde gjort.
Men du kunne ikke føre en rettergang mot de menneskene. Vet du hvorfor?
Men jeg kan ikke identifisere meg -
- med folk som springer ned sine egne barn for å overleve akkurat nå.
Nei...
- Det handler ikke om det her, for meg. - Nei.
Problemet mitt er at min naturlige retning er mot mine barn -
- og prøve å ta med meg de små som ikke kan ta vare på seg selv.
Mens Tomas' naturlige retning er bort fra oss.
Men allikevel, du må på en måte ta inn over deg alt Tomas er, -
- alt han har gjort for deg, hvor glad han er i deg og barna, og sånne ting.
Det som skjedde var i et splitt-sekund.
Hvis det kom inn en full mann her med en vinflaske og fløy på meg eller dere...
Faen, jeg ville tatt ham, på instinkt! Men jeg er ikke voldsmann av den grunn.
Jeg er ikke en voldsmann.
Men du vet jo ikke hva du ville gjort.
Du ble kjemperedd da...
Harry?
Jeg går tilbake.
Du tror du hadde slått noen.
Ja, men jeg snakker utfra...
Det er -
- interessant når det hender noe sånt, for vi var vel i en form av -
- sjokk av at det kunne hende. At man kan få så ulike -
- opplevelser av situasjonen.
Jeg har ikke forstått at -
- du opplevde det på denne måten.
Du har ikke sagt det.
Altså...
Kan du da være så snill å dele hvordan du opplevde det?
Jo, men det...
Det er ikke spesielt relevant nå hvordan jeg opplevde det.
Det er jo åpenbart at -
- du har opplevd det på -
- en veldig -
- dramatisk måte.
Så...
Så du er ikke enig i -
- den versjonen Ebba har gitt oss nå?
Nei...
Ikke det?
Jeg deler ikke den opplevelsen av det vi var med på.
Jeg deler ikke den. Du har rett til din egen opplevelse, selvsagt.
Men jeg deler ikke den.
Vi har jo alt på film.
Vi har jo alt på mobiltelefonen, vi kan bare sjekke den.
Jeg har lyst å vite, er det OK om jeg viser dere det?
Jeg tror det rekker nå.
Jeg går og henter din mobil.
Vi ble jo redde, vi...
- Klart vi ble redde... - Jeg forstår det.
Vi er jo her. Vi har jo liksom...
Harry og Vera...
De...
Jeg har veldig lyst til at dere skal se på dette, så blir vi ferdig med det.
Jeg har veldig behov for det. Kan jeg få lov til det?
- Ja, OK, vis det. - Fint.
Kan dere komme hit?
Ja...
Her.
Her kommer den.
- Er det safe? - Ja, de vet hva de gjør...
Her sitter vi.
Det er du som filmer, ikke sant?
- Pappa! - Harry, det går greit.
- Pappa! - Harry!
Her kan man tydelig se noen som springer vekk.
Er vi enige om det? Kan dere være enige med meg om det?
Man hører jo skrittene dine også.
Jeg kan være enig i at det ser ut som jeg springer.
Bra.
Tomas...
Det du kanskje tenkte da, det er jo at...
I en lavine-situasjon, er det veldig lurt å ta og -
- komme seg ut av lavinen slik at du kunne komme tilbake og grave dem opp -
- hvis de ble gravd ned.
På samme måte som når trykket -
- senkes i en flykabin, så er det på en måte barne-kunnskap -
- at man skal ta på seg masken selv først, og så på barna.
Så du gjorde jo egentlig det som var riktig -
- i en slik situasjon.
Det var vel det du tenkte?
Ikke sant?
Å fy faen...
Jeg lurer på hvordan jeg ville reagert om du hadde gjort noe sånt.
Ja...
Du hadde kanskje også sprunget og forlatt dine barn?
Altså, du vet jo ikke det.
Man kan jo ikke vite noenting.
Nei...
- Hvordan tror du at du ville reagert? - Nå prater vi om deg og Tomas.
Ja, hvorfor det?
Jeg tror jeg ville reagert som Ebba. Jeg hadde ikke kunnet springe.
Så du mener det er en forskjell mellom menn og kvinner?
Nei, jeg mener bare at...
Ja, eller sånn...
Du og Tomas er samme typen mann.
Om man sammenlikner dere med for eksempel Filip...
Jeg tror aldri Filip hadde kunnet springe og forlate sin familie. Aldri.
Du tror ikke at Filip, som er 21 år gammel, -
- og bor hjemme hos mor og far og ikke har noen barn...
Du tror at han ville forsvare familien, men ikke jeg?
Jeg mener rent hypotetisk.
Det er veldig stor forskjell på din generasjon og oss 90-tallister.
Slik det er veldig stor forskjell på deg og din pappa og den foreldregenerasjonen.
Du tar mye mer ansvar for familie og barn enn hva de gjorde.
Det du sier er at rent hypotetisk er det større sannsynlighet for at Filip -
- som er en veldig tynn, liten kar, -
- hadde beskyttet sin familie mer enn meg, -
- fordi jeg er født på 70-tallet og driver med ekstremsport?
Men Fanny, jeg har alltid sørget for min familie.
Jeg har alltid sørget for at de har det veldig, -
- veldig bra.
OK?
Men hvor er dine barn nå, da?
Det vet du.
Og din kone?
- De er i Oslo. - Ja.
- Ja? - Altså...
Du sier at du gjør alt for dem -
- men nå er hun der alene og tar hånd om dine barn.
Og du er i Alpene på ferie med en jente på 20.
Er det et problem?
Nei, men jeg skjønner at eksen din synes det.
FJERDE SKI-DAG
Hva er det?
Ingenting.
Kan du ikke bare...
Kan du ikke bare slutte å tenke på det?
Nei, jeg bare...
Jeg bare lurer på hva jeg har -
- gjort eller hva jeg har sagt...
Men du har ikke sagt...
Elskling, du har ikke sagt noe.
Du har ikke gjort noe.
Det var bare en hypotetisk diskusjon.
Jeg vet at du gjør alt for å beskytte din familie, jeg vet det.
Og ja, jeg tror...
Jeg tror virkelig at du ville anstrengt deg -
- for å beskytte meg om det hendte noe.
Ja, men...
Kan vi ikke bare legge dette bort nå og sove?
Sier du det fordi du mener det, eller bare fordi du vil sove?
Jeg sier det fordi jeg mener det.
Jeg gjør det. Så god natt, nå sover vi.
Tenk ikke på det mer.
Nei, ikke si mer, vær så snill.
Nei, jeg skulle ikke si noe.
Kan du ikke bare forsøke å lukke øynene?
Har du lukket øynene?
Pust...
Men hva er det?
Du kan ikke fortsette å si at du ikke mener det, for du sa det ordrett.
Du sa: "Jeg lurer på hva du ville gjort".
Og at det er mer sannsynlig at jeg ville gått fra mine enn Filip.
Filip, liksom!
Jeg tror at du er veldig full og trøtt -
- og nå sitter du fast i noe. Jeg vet ikke hva det handler om.
Men hva hvis jeg sa til deg -
- at jeg synes du er litt sånn...
"Det er mange kvinner som ikke kan få barn, og du er en sånn kvinne."
"En kvinne som ikke kan få barn. Jeg ser at du ikke er kvinnelig nok."
OK! Da ville jeg bare si: "OK, så synd! God natt, nå sover vi".
Hvis jeg sa til deg...
Hvis jeg sa til deg at jeg tror...
Jamen, hør da! Hør da!
Hvis jeg sa til deg...
Ikke noe som du tenker nå har du ikke allerede sagt.
- Men forstår du... - Ja! Jeg forstår, jeg forstår.
Jeg forstår.
Og nå -
- tar vi det i morgen.
OK?
God natt, nå sover vi.
Jeg trenger bare å vite at du stoler på meg.
Ikke slå det bort, det er så viktig for meg.
Jeg stoler på deg, OK?
Hvorfor dekker du...
Jeg kan ikke ta deg alvorlig lenger, vi har holdt på i flere timer.
Vær så snill.
Shit...
Jeg stoler på deg, OK?
Kan vi sove nå?
Du er faen meg gal.
Ikke rart kona di ville skilles.
Hva sa du? Hva sa du nå?
Du da?
- Hva? - Har du stått mye?
Nei, nå i de siste årene har det blitt -
- mest sammen med familien.
Det er lyst ute.
OK...
OK -!
OK
- Klar? - Ja ja.
OK...
Det er perfekt!
Det blir faen ikke bedre enn det her!
Skal vi ikke kjøre ski i dag?
Hallo?
Er du der?
Skal vi ikke kjøre ski i dag?
- Kjøre ski? - Ja?
Jo, kanskje vi skal.
Du lukter vin.
Mamma, får vi is?
Får vi is, mamma?
- Ja, det kan du vel. - Jeg vil også ha is!
Men vent, det kan dere ikke. Vi må spise frokost først.
Vi har alt spist.
Ja, for lenge siden.
Yoghurt -
- og egg.
- OK, greit. Ta litt is. - Ja!
- Jeg vil ha sjokolade. - Kan jeg få telefonen min?
Fy faen, det var fint!
Tomas!
Det var fint?
Vi tar samme tur, men baksiden.
Jeg tror ikke jeg vil kjøre mer.
Hva?
Er du OK?
Kan vi bare prate litegrann?
Hva vil du prate om?
Jeg vet ikke.
Tomas...
Du -?
Er du dårlig?
Kanskje du skal prøve å skrike litt?
Hva?
Seriøst, jeg...
Jeg gikk til psykolog i to år.
Hjalp ikke en dritt.
Så gikk jeg ut i skauen og skreik i fem minutter, og så kjente jeg meg dritbra.
Det er fysisk, det setter seg i kroppen.
Jeg mener det.
Ingen som hører oss, kom igjen!
- Skal jeg bare sitte her og skrike? - Ja, bare klin til. Jeg teller til tre.
Bra. Ta med deg hele magan. Hele magan
- 1, 2, 3... - Nei, hold opp.
Kom igjen!
Jeg mener det.
Gjør det på virkelig!
Fy faen -!
Fy faen i helvetes jævla -
- skit -!
Bra!
Hallo, gutter.
- Har dere det gøy? - Hva?
- Har dere det gøy? - Jada.
- Flott sted. - Ja, det er bra.
Ja... ja...
Jeg kom bare for å si at venninna mi sitter der borte.
Hun synes du er den kjekkeste mannen i baren.
OK, tusen takk.
Vel bekomme. Kos dere.
- Ja, dere også. - Skål!
Unnskyld, men jeg måtte komme tilbake.
Jeg gjorde en feil. Hun mente ikke deg.
Hun mente en annen, venninna mi.
Hun mente ikke deg.
- OK. - Beklager, min feil.
- Neida, det er greit. Takk. - Kos dere.
Hør her, det var min feil. Jeg beklager så mye.
Jeg pekte faktisk på en annen, så...
- Vi går. Ta det rolig. - Men bare...
Ikke ta det ille opp.
Hva faen, kødder de med oss?
Hallo... Prøver du å være morsom?
Synes du vi er rare? Hva?
Har vi gjort noe?
- Vi kom bare for å beklage. - Ja, ja.
Ta det med ro.
Jeg snakket ikke til deg. Jeg snakket faen ikke til deg!
"Hei"...
Ja, det er Tomas her. Jeg er på hotellet.
Hvor er dere? Klokken er...
Kvart over sju.
Jævla skit...
Hva faen, sitter du der?
Hva faen gjør du her?
Har det skjedd noe?
Jeg har lett etter dere over alt. Hvor har dere vært?
Jeg har ringt og sendt 1000 sms.
Vi har vært her og i badet
Andrea, vent litt...
Pappa er i korridoren.
- Pappa, det er ikke noe nett. - Hva?
Det er ikke noe nett -!
Nei... jeg får sjekke det. Ebba?
Ja.
Ja, selvfølgelig...
Ja ja...
Jo, men det skjønner jeg.
Ja, du har vært i et forhold i fem år og så har du lyst til å -
- leke litt. Det...
Det skjønner sikkert han og.
Ja. Oj, wow!
Det er så typisk deg!
Vent, jeg må snakke ferdig.
Neida, det går bra.
Du, Andrea, jeg ringer deg opp igjen.
Ja. Fint. Hei.
Du...
Hei du...
Pappa, det funker fortsatt ikke!
- Hva da? - Nettet.
OK...
Det funker ikke.
Kan du ikke være så snill å la være å ta med disse jævla møkkaklærne inn?
Nei -!
- Kommer du? - Ja, jeg skal bare ta på meg bukser.
Har du kortet?
Du spiller jo ...!
Hva?
Du gråter jo ikke ekte.
Hva?
- Nei, kanskje ikke. - Men herregud...
Ebba, Ebba... kom, kom.
Jeg...
Jeg skjønner at du er skuffet over den personen som har kommet fram.
Jeg er også kjempeskuffet over ham.
Jeg hater ham.
Jeg hater ham så jævlig mye. Og jeg...
Jeg kan ikke tilgi det han har gjort.
Han har gjort mye annet før også.
Han har liksom -
- løyet, han har vært utro, jada, han innrømmer det...
Han fusker i spill når han -
- spiller med Harry og Vera.
Fatter du hvor patetisk den personen er?
Jeg kan ikke...
Jeg kan ikke leve med ham lenger.
Jeg vil ikke gjøre det.
Det er ikke bare du som er et offer her.
Jeg er for faen også et offer!
Jeg er for faen et offer for mine instinkter.
Hallo?
Tomas...
Nei... jeg kan ikke slutte...
Kan du være så snill å gå inn? Vær så snill å gå inn!
Hallo?
Faen, nå går vi inn, OK?
Nå får du faen meg gå inn!
Tomas, hysj...
Rolig rolig rolig...
Tusen takk.
Tomas?
Takk.
Takk skal du ha.
Men hva faen, Tomas!
Sett deg ned.
Nå må du roe deg litt ned, OK?
Se på meg.
Se på meg. Hysj...
Pust... pust.
Pust.
Du må puste Tomas, vær så snill.
Pust.
Hysj...
Tomas, du vekker barna, OK?
Du vekker barna.
Herregud.
Tomas, du må være så snill å roe deg litt ned.
Pappa?
Harry, det går bra. Pappa er bare litt lei seg.
Det går fint.
- Mamma? - Ja, men det går fint.
- Pappa? - Det er ikke noe farlig.
Pappa?
Pappa, hva er det?
Pappa er bare litt lei seg, det går over.
Hva er det med ham?
Pappa!
Pappa...
Pappa -!
Pappa.
Mamma!
- Kom igjen. - Mamma!
Kom, mamma.
- Mamma? - Mamma!
Mamma -!
Kom!
Pappa er bare litt lei seg. Det går fint.
Det går over.
SISTE DAG
Tomas?
Ja?
Er du sikker på at dette er helt trygt?
Ja, løypen er merket.
Men man ser jo ingenting.
Jeg kan kjøre fram og sjekke.
Fint.
OK, Harry.
Du kan komme.
Så Vera, og sist du, Ebba.
OK
- Går det bra? - Ja.
Det er en fin bakke.
Men det blåser hardt og er tåke, så det er viktig å holde sammen.
Jeg kjører først, og dere holder dere tett bak meg.
Når jeg stanser, skal dere stanse ovenfor meg.
Det kan være at jeg stanser ovenfor noe som er farlig, OK?
Bra.
Da kjører vi.
Er det OK?
Ja.
Ta det med ro, da.
Følg lyden, bare.
Jeg skal vise hvordan vi tar oss ned.
- OK? - OK
Ebba?
Ebba!
Ebba -!
- Ebba? - Mamma?
Ebba, hører du meg? Er du der?
Hva?
Hjelp meg!
Jeg kommer, Ebba!
Helvete...
Vent her.
Ebba!
Jeg kommer, Ebba! Vent der!
Jeg kommer!
Pappa?
Pappa!
Pappa -!
Pappa...
- Harry? - Pappa!
- Vera? - Mamma!
Vi kommer nå.
Mamma og pappa...
Vi klarte det.
- Vi klarte det. - Ja.
Ja.
Bra.
- Vil du ha hjelp? - Det går fint.
Hva er dette?
Hva skjer?
Hva holder han på med?
Herregud, altså...
Går det bra med deg? Ja?
Kan du være så snill å kjøre litt mer forsiktig?
Det her er jo en spøk.
Jeg tror ikke han forstår svensk ennå.
Det er jo helt sykt!
Er det ingen andre som kan kjøre isteden?
OK!
Dette her går ikke!
Jeg vil ut. Kan du åpne døra, takk?
Kan du åpen dørene, takk?
Hun er veldig redd, kom igjen.
Gratis berg-og dalbane.
- Han er helt vanvittig. - Helt hakkandes...
Mamma?
- Alvorlig talt! - Åpne dørene, jeg vil ut!
Åpne dørene!
Få opp de jævla dørene! Jeg vil ut!
Vera, ta jakken.
Ditt jævla rasshøl!
Mamma!
Mamma -!
Hei hei hei!
Ro dere ned!
Alle må roe seg ned!
OK?
Alle må roe seg ned.
Oppfør dere ordentlig, ellers kan noen bli skadd. En av gangen, takk.
Slipp kvinner og barn ut først.
Vær så snill.
Alle må ta det helt med ro.
Veldig bra, ta det rolig.
Og pass dere når dere går ut på veien.
Går det bra?
Det var bra at du gikk av, synes jeg.
Går det bra?
- Men det går jo ikke. - Nei.
- Hun blir. - Hva?
Hun blir.
Skal hun være igjen der?
Herregud, han er jo helt...
Oj oj oj...
Stopp, stopp, stopp!
Det er så dumt, altså...
Og så kjører den jævla idioten!
Hva hender nå?
- Ja... - Vet ikke.
Altså, han kan jo ikke kjøre buss.
Han? Han kjører jo nå...
Altså...
Det er jo livsfarlig, det der.
Dette er helt sjukt!
Mats...
- Kan du bære henne litt? - Er du trøtt?
Vil du ha en røyk?
Nei takk.
Forresten, kan jeg få en?
Ja, klart det.
Takk skal du ha.
Røyker du, pappa?
Ja, det gjør jeg.
Går det bra med deg?